Становище от Бойко Ватев - Народен представител от ВМРО-БНД, член на комисията по култура
Относно: Новия Проектозакон за културното наследство
Философията на този закон е крайно погрешна,защото на практика обрича на национализация колекциите от старинни монети и предмети. Понятието национално богатство, обхващащо едновременно уникални,редки и най-характерни антични ценности покрива цялостната палитра на българските колекционери-от монета за 5 лв. до най-скъп предмет с изключително висока художествена стойност,а начинът за доказване на собствеността противоречи на сегашните закони и Конституцията на Република България.
Под предлог за борба с иманярството, в този си вид, проектозако- нът /станал закон/ ще обслужва западноевропейските,американски и японски нумизматични и аукционни къщи.Силната рестрикция ще доведе до скриването на сбирките, демотивирането на българските колекционери и ще спомогне за увеличаването на трафика на антики в чужбина.
Позоваването на Гърция,една от много малкото страни, в които действа рестриктивен закон по отношение на движимите паметници на културата, не е убедително.Аукционите на запад са пълни с гръцки антични предмети и монети именно поради редицата ограничения в южната ни съседка.Там също все повече хора осъзнават,че подобен закон е неработещ и вреден за страната им.Има опастност България да се превърне в културно гето, захранващо с антики чуждите пазари.Борбата за опазването на културното наследство и неговото социализиране може да се води само по два начина:
Либерализиране на режима на колекционерство,изваждане на светло пазара на антики и монети с приоритет на държавата към заку- пуването на предмети, обявени за национално богатство. 
Охрана на историческите обекти ,археологическите резервати и погребалните могили от тракийския и трако-римския период. 
Промени в правилата за концесиониране на археологически обекти, заложени в проектозакона,които са толкова недомислени, че минират идеята за самото концесиониране. 
По същия начин идеята за пазар на антични монети в настоящия закон - само и единствено на аукцион, унищожава в зародиш идеята за пазар въобще,защото не всяка монета може да бъде продавана така. Повечето антични монети струват между 10 и 50 лв.Самото снимане на предмета,публикуване в каталог и останалите такси надхвърлят стойността на голяма част от монетите.
В проектозакона има много слабости,които го правят негоден за приемане на първо четене в Народното Събрание,но ще спомена само две от тях:
Картини на големи български художници като Златю Бояджиев, Цанко Лавренов Димитър Гюдженов и т.н. не само не са национално богатство но са изключени и от категорията културна ценност,само защото от кончината им не са минали 70г.
Това е абсурдно и обидно за паметта на творците и за авторитета на държавата.
Второто „недоразумение”, което ще спомена, е залегналата в закона постановка,че колекциите могат да бъдат търгувани единствено в тяхната цялост.Подобна идея противоречи на самата философия на колекционирането и предизвиква хомерически смях във всеки средно интелигентен човек.