Трудна е борбата с иманярската мафия – Николай Соларов, прокурор във Върховна касационна прокуратура

Г-н Соларов, неотдавна от културното министерство признаха, че Европейската комисия има негативна оценка относно подготвяния от българска страна проект на Закон за опазване на културно-историческото наследство. Запознат ли сте с проекта и какви според вас са неговите недостатъци?
- Аз съм привърженик на принципа за разделение на властите, но смятам, че когато се прави закон за регулиране на такава важна сфера, необходим е един широк обществен дебат. Да се чуят мненията на всички заинтересовани прослойки от обществото, включително и на правоприлагащите органи. Две години работим много усилено, но несъвършенствата и противоречията на закона са това, което спъва нашата работа. Крайно време е законодателят да се произнесе по въпроса за колекциите, да бъде регламентирано публично-частното начало в управлението на тези процеси, като се започне от археологията и се стигне до музейното дело, както и да се извади на светло черният пазар. Смятам, че това е най-големият проблем - двигателят на иманярството е пазарът. Законът трябва да регулира тази материя, така, както е регулирана в съседна Гърция, например като се отчетат националните особености. Приличаме си и по това, че и ние, и гърците сме ограбени от хората с пари, които поръчват разкопките. Но, за съжаление, никой не се консултира с нас по тези въпроси, нито пък ни е предоставен проект.

Възможно ли е да се контролират вносът, търговията и движението на специализираната апаратура, с която боравят иманярите - металотърсачи и др.? 
- Много трудно. Проблемът е, че техниката, която използват иманярите, обикновено е с двойно предназначение - тя се използва и при геодезическите проучвания и е много леснодостъпна. Имаме данни - и оперативни (в полицията), и в сектора на ГДБОП за много скъпа апаратура. В момента десетки безработни електронни инженери произвеждат уреди, които иманярите използват. Ако прегледате сайтовете в ИНТЕРНЕТ, ще намерите чудеса на техниката за дребни пари. Има и модерни неща, които се внасят от САЩ и други страни. Това е положението. Нищо не се е променило с времето. 

Смятате ли, че незаконната търговия с културни ценности конкурира по мащаби наркотрафика?
Това е сериозна организирана престъпност, която формира големи парични потоци. Трафикът се движи успоредно с трафика на наркотици, често има припокриване на едни и същи лица. Освен че носи доходи, иманярството провокира бедното население и в тези краища на страната, където безработицата е много голяма, това е поминъкът на много хора. Във Видинско например, в Южна България, а също и на много други места в страната безвъзвратно са унищожени уникални исторически паметници. Но този проблем обаче се неглижира през последните петнадесет години. Има и непоследователен, двуяк подход по отношение на промените в законодателството. Все пак фактът, че престъпленията по линия на културно-историческото наследство от 2004 г. отиват в окръжните съдилища, респ. в градския съд в София, от една страна, говори за това, че законодателят е оценил високата степен на обществена опасност на този тип престъпления. От друга страна, има все още малко наказания. Много трудно се доказват хипотезите за организирана престъпна група. Прането на пари също е сложно, свързано с предикатно престъпление иманярство и трафик. Законът "Петканов", за който толкова се шумя въобще не реализира тези случаи, при които известни иманяри в страната имат огромни строежи, хотели, карат скъпи автомобили. Работим в тази насока, но - много трудно.

Има ли вкарани в затвора крупни трафиканти на антики?
Последните две години, имаме добри, удари срещу големите групи. Основният проблем обаче не са иманярите на най-ниското ниво, а тези, които поръчват и организират. Във Видин вече имаме влезли на съд дела. Също и в Пазарджик случаят с разкриването на една от най-големите групи, която от години е изнасяла предмети за емигранти в Съединените щати чрез ИНТЕРНЕТ сайта eBay, нещата вървят към осъдителни присъди. Повечето случаи, които бяха изнесени в пресата, приключват с осъдителни присъди. Повечето от делата завършват със споразумения за условни присъди от две-три години, които са сериозни наказания, въпреки че някои негодуват срещу тази практика, но в това няма нищо лошо - така се процедира и в САЩ, и в много европейски страни. 

Осъществявате ли някакъв контрол върху частните колекции, за които се говори, че част от експонатите са придобити по незаконен начин?
Всички данни, които имаме по отношение на колекциите, се проверяват. Но е много трудно да се прецизира откъде са предметите. Имаме документация, но проблемът е законодателен. Частното колекционерство е разрешено още от 1969 година. Има хора, които от 30 години правят колекции. Лично аз чувам становища за национализации и т.н. Струва ми се, че има и основанията, и възможностите да се регламентира откриването и на частни музеи в страната. Така ще се извадят на светло много експонати. Крайно време е да назовем нещата с истинските им имена. Надявам се законодателната власт да откликне на обстоятелството, че това е въпрос от значение за националната сигурност. Не предметите да са в американските музеи или в Швейцария, а да са в България.

Има ли резултат от вашите протести срещу привличането на контрабандиста на антики Митко Станков-Бузата за консултант на парламентарната Комисия по култура? В официално съобщение пресцентърът на Народното събрание отрече това лице да е назначено като консултант в парламента.
Това е един от най-големите трафиканти в този вид бизнес. Той напусна страната, избяга, има прекратени дела, има сериозно досие този човек. Нещо повече, в един столичен седмичник той даде подробно интервю, в което потвърди, че е консултирал господата от комисията, а от предаване на БНТ, излъчено на 14 февруари тази година също стана ясно, че Станков ги консултира. На базата на 20-годишния си прокурорски стаж мога да кажа, че лично мен този подход ме смущава. Както отбеляза проф. Божидар Димитров, това е все едно да поканим Митьо Очите да пише закона за наркотиците, перкурсорите и така нататък.
Смятате ли, че санкциите срещу незаконната дейност на иманярите, предвидени в НК, са адекватни на величината на този вид престъпления? Те могат да получат до пет години затвор или 5000 лв. глоба. 
Пак ще ви дам пример със съседна Гърция. Там наказанията са в пъти по-големи и за наркотиците, и за антиките. Просто хората са си дали сметка, че това са престъпления на организираната престъпност, с които формират огромни парични потоци и не може да си затваряме очите пред тях.

Какви са впечатленията ви от работата на сектора към ГДБОП, специализиран в борбата с трафика на културно-исторически ценности?
Но в това звено на ГДБОП (сектора "Контрабанда на културно-исторически ценности") колегите направиха много. Има и служители в някои от областните дирекции на МВР, които са специализирани и работят по контрабандата на антики. Безпокоим се обаче какво ще стане с това преструктуриране в МВР, притеснени сме. Иначе добрата европейска практика изисква специализация на органите, извършващи наказателното преследване: полицаи, специализирани по този род престъпна дейност, работят заедно с прокурорите, също специализирани в тази сфера. В полицията има хора, които непрекъснато следят какво се предлага на аукционите в ИНТЕРНЕТ, по-точно - когато има данни за българския произход на предлаганите неща. Намесихме се на два-три пъти, закриха се два-три сайта, но не може да забраниме този вид престъпност. Много рано се интегрираха в Европа трафикантите, защото пазарите на тези предмети са в Европа, не у нас...

Наскоро в Националния исторически музей в София бяха изложени уникалните римски антични солници, хванати на ГКПП "Връшка чука" и оценени на повече от 1 млн. лева. Редно ли е да се показват като експонати в колекция, преди да е приключило делото срещу трафикантите и срещу вещите лица, обвинени в престъпление по служба за това, че са дали занижена оценка на старинните предмети?
Смятам, че изнасянето на римските солници с нищо не опорочава съдебното или досъдебното производство. Преценили са, извадили са ги. Смятам, че разбиването на този канал за контрабанда е много голям успех. Много внимателно и точно са работили колегите по това производство. Въпросът е, че зад тези уникални предмети, зад трафикантите и канала, който разбихме, стои експертиза на две експертки, които са с научни титли - това е големият проблем. Когато бе назначена петорната експертиза аз се притеснявах, да не се подходи повече субективно, художествено. Но това, което прочетох в заключението на специалистите, ме успокоява, защото експертизата е обективна и научно обоснована и е доказуемо, че това са антични предмети и че са оригинали. Разбира се, съдът е този, който ще се произнесе за вината на вещите лица, но фактът, че образувахме дело и то влезе в съда, е много показателен.