ЗАКОН
За издирвание старини и за спомагание на научни и книжовни предприятия.
Обн. ДВ Бр. 13 / 17.01.1890 г.

ОТДЕЛ I.
Издирвание старини (монети, паметници, статуи, гробници, оръжия, оръдия и пр.) и документи (ръкописи, стари печатни книги и пр.)

Чл. 1. Всички неоткрити мятериaли в старинни предмети, дето и да се намерят те принадлежат на държавата.
Чл. 2. Лицата, които издирват подобни материали с предварително разрешение от правителството, получават 1/2 от стойността на материалите.
Същото възнаграждение получават и лицата, които случайно намерят такива паметници или документи.
Чл. 3. Притежателите- на земята, дето са намерени предметите, получават 1/4 от стойността им.
Забележка. Ако стопанинът е направил откритието, получава и предвиденото в чл. 2 възнаграждение.
Чл. 4. Оценението на материалитe става от комисия, назначена от Министерството на Просвещението.
Чл. 5. Ако от намерените старинни предмети има повече еднакви екземпляри, то отстъпката, спомената в чл. 3 и 4, може да стане по усмотрението на Министерството, вместо в пари, в екземпляри от самите намерени предмети.
Чл. 6. Притежателите на стари ръкописи, старопечатни книги, костюми, монети, оръдия и тем подобни, които ги представят в Министерството на Просвещението, получават възнаграждение, което се опръдeля от двучленна комисия, едина член на която се назначава от притежателя, а другия от Министерството на Просвещението.
Забележка. В случай на неспоразумение, оценението става от Министерския Съвет.
Чл. 7. Който иска да дири старинни предмети, отправя се за дозволение направо, или чрез местните власти, до Министерството на Просвещението.
Чл. 8. Откритите неподвижни старини, като храмове, крепости, и други, дето да се намерят, се оставят под надзор на местната власт и са притежание на привителсгвото.
Чл. 9. Запретено е всяко раскопавание за издирвание на старини без предварително разрешение на Министерството на Просвещението. Откритите старини без разрешение се усвояват от правителството.
Чл. 10. Дозволение за издирвание в частна собственност се дава, след като се вземе и предварителното съгласие на стопанина и се опише надлежното место с границите, или се представи топографическа карта на местото.
Чл. 11. Стопанинът на местото, в което стават раскопванията без негово съгласие, получава обезщетение за загубите, които е претърпял.
Чл. 12. Лицата, на които Министерството издава дозволение за издирвание старини, представят лична гаранция от двама поръчители.
Дозволението не може да има сила повече от две години.
Чл. 13. Забранено е раскопванието на места, гдето могат да се причинят пакости на публиката, като водопроводи, общи пътища и тем подобни.
Чл. 14. Ако почнатите раскопвания с дозволение, причиняват опастност, Министерството на Просвещението запретява по нататъшната работа и надлежните лица нямат право на обезщетение.
Чл. 15. Дозволението за издирвание на старини не може да се предаде или продаде другому.
Чл. 16. Разноските по издирванието са за сметка на оногова; който зема дозволението.
Чл. 17. Намерените подвижни старини се описват и, ако има възможност, се испращат чрез местната власт в Министерството на Просвещението.
Чл. 18. Изнисанието на старинни предмети из държавата не може да стане без разрешение от Министерството на Просвещението, съгласно с чл. 8 от "закона за митниците", което издава разрешение за изнасяние, след като се представи предварително списъкът им в Министерството.
Забележка. Правителството може да купи, ако пожелае, по един екземпляр от представените старини за държавния музей, според чл. 6 от настоящия закон.
Чл. 19. Старини, които се изнасят скришом из държавата, щом се открият, усвояват се от правителството без никакво възнаграждение.
Чл. 20. Лицата, които издирват старини, са длъжни да постъпват строго според дадените упътвания за това от Министерството на Просвещението.
Чл. 21. Министерството на Просвещението командирова чиновници, или други лица, за издирвания и описвания на старини, на които дава съответствующе възнаграждение от предвидената за това сума в бюджета.

ОТДЕЛ II.
Събирание и описвание на словесни материали (песни, поговорки, гатанки, предания, разкази, обичаи и тем подобни.)

Чл. 22. Министерството на Просвещението приема събрани и обяснени словесни материали, представени нему от когото и да било.
Чл. 23. Министерството на Просвещението натоварва длъжностни и други лица с издирванието, описванието и оценението на словесни материали.
Чл. 24. Представените материали според своята важност се предават за оценка на отделни компетентни лица или на комиесии.
Чл. 25. Всяко лице може да испраща в Министерството вярно и отчетливо написани необнародванн народни песни, поговорки, обичаи и пр. и без надлежните обяснепия, за които, ако се оценят добре и напечатат, ще получи възнаграждение, сметнато от 20—60 лева печатна кола.
Чл. 26. Лицата, които са натоварени със събирание и описвание на словесни матерпали, или които се завземат доброволно с такава работа, трябва да се съобразят точно с издаваните за това упътвания от Министерството на Просвещението.
Чл. 27. Всички представени материали, които се окажат неверни, не се печатат и не се връщат на притежателя.
Чл. 28. При печатанието на словесните материали, обнародват се имената на лицата, които са събрали, описвали или оценявали материалите.
Чл. 29. Лицата, които са натоварени от Министерството на Просвещението с издирванието и оценението на словесни материали, получават парично възнаграждение, което се определя от Министерството, съобразно с важността и обема на записките и оценките.
Чл. 30. Длъжностни лица, които са командировани по издирвание, събирание, или описвание на такива материали, получават само дневни и пътни пари; а недлъжностни лица получават възнаграждения, които до 500 лева се определят от Министерството на Просвещението, а за по-големи се иска разрешение на Министерския Съвет.
Чл. 31. Частни лица, които представляват записки из народните песни, поговорки, гатанки, обичаи, разкази, предания и тем подобни, както и лицата, които според чл. 17 описват гробници, паметници, статуи, кръпости, монети, саркофази, алтари, храмове, оръжия, оръдия, костюми и други подобни, получават парично възнаграждение, ако е добро оценението, което е направено за тяхъ и съобразно с важността и обема на записката.

ОТДЕЛ III.
Книжовни предприятия.

Чл. 32. За насърдчение писателите в книжовната им деятелност, а също за превдигание Българската книжнина, Министерството на Просвещението раздава помощи за издавание разни съчинения, откупва книги и списания от авторите и възнаграждава рецензии по съчиненията.
Чл. 33. Всеки автор или преводач на книжовно произведение може да иска за него от Министерството на Просвещението или парична помощ или одобрение за препоръка.
Забележка. Помощ или одобрение се иска само за произведения написани на Български език; а за произведения на чужди езици може да се иска същото, ако те имат тясна свръска с историята и културата на страната.
Чл. 34. Различни просби за книжовни произведения се представят в Министерството писменно, откак се изложи предметът на просбата, па се приложи и самото произведение.
Забележка. Ако произведението е вече отпечатано, прилагат се от него към просбата поне два цели екземпляра; ако ли е ръкопис, той трябва да бъде завършен и писан чисто и четливо.
Чл. 35. Представените на Министерството произведения, за които се иска помощ, се предават на избрани компетентни лица за оценка. Според потребата Министерството не се ограничава за едно произведение с оценката само от едно лице.
Чл. 36. Учебници представени на Министерството за одобрение, се дават за особни оценки най-малко на две отделни лица и после се внасят на разглеждание в комисия, назначена от Министерството на Просвещението.
Чл. 37. Всяка оценка на едно произведение трябва да бьде готова и препратена в Министерството заедно с произведението в срок най-много от три месеца от деня, в който произведението е било предадено на оценителя (рецензента).
Забележка. В извънредни случаи и за капитални произведения Министерството може и да продължи тоя срок за оценката.
Чл. 38. Ако избраните лица, на които се предава произведението за оценка, не могат да поемат тая работа, по уважителни причини, или да я извършат в определения срок, те са длъжни веднага да препратят всичко предадено тям назад в Министерството.
Чл. 39. Отговора си по просба за помощи и одобрения, Министерството не може да забави по дълго, от 6 месеци след получванието на просбите, ако само не е ставало продължение на срока за оценката на представените произведения (чл. 37, Забележка).
Чл. 40. Според оценката дадена одобрително за едно произведение, и съгласно с просбата при която е било то представено, Министерството или само одобрява произведението, или отпуща за него помощ, или пък дава и одобрение и помощ.
Чл. 41. В различни случаи Министерството обявява конкурси за изработвание необходими учебници или и други съчинения. Конкурсът се обявява в "Дьржавен Вестник", гдето се обнародват и всичките за това условия.
Чл. 42. Произведенията представени по обявен от Министерството конкурс се предават на оценка на съставена нарочно комисия от три лица.
Чл. 43. Помощите за благоприятно оценените произведения биват от тия четири вида:
а) Отпуща се в определен размер сума за напечатвание на произведението;
б) откупва се от напечатаното произведение известно количество екземпляри, които се раздават на библиотеките при държавните и общински училища, или на бедни ученици;
в) на периодични списания се определят временни помощи за тяхното поддьржание, или се откупва от тях известно количество годишни течения според т. б); и
г) на конкурсните съчинения се дава премия, определена за възнаграждение на автора и помощ за напечатвание на съчинението.
Чл. 44. Размерът на поменатите в чл. 43 видове помощи се определя от Министерския Съвет, който при това таксува и продажната цена на ония произведения, които ще приемат помощ по т. а) и г) от горния член.
Чл. 45. Ония произведения, на които е отпустната помощ за напечатвание (чл. 43, т. а
и г), трябва да бъдат напечатани в една година от деня, в който им е била определена помощта.
Чл. 46. Премията за едно конкурсно произведение и помощта, определена за напечатванието му, се отпуща на името на негова автор или преводач. 
Чл. 47. Лицата (рецензентите) натоварени с оценката на книжовни произведения, приемат за своя труд определено от Министерството възнаграждение.
Забълъжка. Възнаграждават се безразлично рецензентни, частни лица или и длъжностни. Само на чиновници от централното управление в Министерството на Просвещението не се отпуща възнаграждение за рецензия.
Чл. 48. Размерат на възнаграждението за рецензия се определя от Министерството съобразно с обема и достойнството, както на оцененото произведение, така и на самата оценка.
3абележка. Никой няма право да иска възнаграждение по-голямо от онова, което Министерството е определило за неговата рецензия.
Чл. 49. Рецензиите, представени в Министерството, по дадени на оценка произведения, остават собственност на самото Министерство, което, по свое усмотрение, може да ги печати изцяло, или в извлечение, без името на автора им. Ако рецензентът желае да се напечати и неговото име, той е длъжен да забележи това върху рецензията още когато я препраща в Министерството.
Чл. 50. Министерството на Просвещението издава периодически, в особенно списание, събраните словесни материали, технитв описания и оценки, описанията и изображенията на разни старинни предмети, по-важните рецензии, както и всичко ценно, което се доставя на Министерството по старините и книжовността.

Горния закон се вотира и прие в настоящата му Форма в третята редовна сесия на V Обикновенно Народно Събрание, в ХХV-то му заседание, държано на 27-й ноемврий 1889 година.
Заповядваме, щото тоя закон да се облече с Държавния Печат, да се обнародва в "Дьржавен Вестник" и да се тури в действие.
Распорежданията за въвеждания в действие на тоя закон възлагаме па Нашия Министър на Народното Просвещение.
Издаден в Нашата ст. София на 17 декемврий 1889 г.
На първообразното със собственната на Негово Царско Височество ръка написано:
Фердинанд.
Приподписал: Министър на Народното Просвещение,
Георги Живков.
Първообразния закон е облечен с Дьржавния Печат и зарегистриран под No. 246 на 13. януарий 1890 год.
Пазител на Дьржавний Печат: Министър на Правосъдието,
Д. Тончев.

*/текста е коригиран съобразно старите Ъ и Е/