ВРЕМЕННИ ПРАВИЛА
за Научни и Книжовни Предприятия.
Обн. ДВ Бр. 31 / 19.03.1888 г.

I. ОТДЕЛ.
Издирвание старини, монети, памятници (статуи, гробници, оръжия, оръдия и пр.) и документи , (ръкописни, стари печатани книжа и пр.).

Чл. 1. Всички неоткрити материали в старинни предмети, гдето и да се намерят, те принадлежат на държавата.
Чл. 2. Лицата, които изднрват подобни материали с предварително разрешение от правителотвото, получават 1/3 от стойността на материалите. Същото възнаграждение получават и лицата, които случайно намерят такива памятници или докуменити.
Чл. 3. Притежателите на земята, гдето са намерени предметите, получават също 1/3 от стойността им.
Забележка. Ако стопанина е направил откритието, получава и предвиденото в чл. 2 възнаграждение.
Чл. 4. Оценението на материалите става от коммисия, назначена  от Министерството на Просвещението.
Чл. 5. Ако от намерените старинни предмети има повече еднакви екземпляри, то отстъпката спомената в чл. 3 и 4, може да стане по усмотрението на Министерството, вместо в пари, от самите намерени предмети.
Чл. 6. Притежателите на стари ръкописи, старопечатни книги, костюми, монети, оръдия и подобни, които ги представят в Министерството на Просвещението, получват възнаграждение, което се определя от двучленна комисия, едина член на която се назначава от притежателя, а другия от Министерството на Просвещението.
Забележка. В случай на неспоразумение, оценението става от Министерския Съвет.
Чл. 7. Който иска да дири старинни предмети, отправя се за дозволение направо, или чрез местните власти, до Министерството на  Просвещението.
Чл. 8. Откритите неподвижни старини, като храмове, крепости и други, гдето и да се намерят, се оставят под надзора на местната власт и са притежание на правителството.
Чл. 9. Запретено е всяко раскопавание за издирвание на старини без предварително разрешение от Министерството на Просвещението. Откритите старини без разрешение се усвояват от правителството.
Чл. 10. Стопанина на местото, в което станат раскопавания, без негово съгласие, получава обезщетение за загубите, които е претърпял.
Чл. 11. Дозволение за издирвание на старини се дава или чрез местните власти или направо  от Министерството на Просвещението, след като се вземе предварително съгласието на стопанина и се опише надлежното место с границите или се представи топографическа карта на местото.
Чл. 12. Лицата, на които Министерството издава дозволение за издирвание старини, представят лична гаранция от двама поръчители. Дозволението не може да има сила повече от две години.
Чл. 13. Забранено е разкопаванието на места, гдето можат да се причинят пакости на публиката, като във водопроводници, общи пътища и тем подобни.
Чл. 14. Ако почнатите раскопавания с дозволение причиняват опастност, Министерството на Просвещението запретява по нататъшната работа и надлежните лица нямат право на обезщетение.
Чл. 15. Дозволението за издирвание на старини не може да се предаде или продаде другиму.
Чл. 16. Разноските по издирванието са за сметка на оногова, който зема дозволението.
Чл. 17.  Намерените подвижни старини се описват и представят чрез местната власт в Министерството на Просвещението.
Чл. 18. Изнисанието на старинни предмети из Държавата не може да стане без разрешение от Министерството на Просвещението, съгласно чл. 8 от  "закона за митниците", което издава разрешение за изнасяние, след като се представи предварително списъка им в Министерството.
Забележка. Правителството може да купи, ако пожелае, по един еквемпляр от представените старини за държавния мувей, според чл. 6 от настоящия привилник.
Чл. 19. Старини, които се изнасят скришом из държавата, щом се открият, усвояват се от правителството без никакво възнаграждение.
Чл. 20. Лицата, които издирват старини, са длъжни да постъпват строго според дадените упътвания за това от Министерството на Просвещението.
Чл. 21. Министерството на Просвещението командирова чиновници или други лица за издирвания и описвания на старини, на които дава съответствующе възнаграждение от предвидената за това сумма в бюджета. 

II. ОТДЕЛ.
Издирвание и описвание на словестни материали, песни, поговорки, гатанки, предания, разкази, обичаи и тем подобни.

Чл. 22. Министерството на Просвещението приема събрани и обяснени словестни материали представени нему от когото и да било.
Чл. 23. Министерството на Просвещението натоварва длъжностни и други лица, с издирванието, описванието и оценението на словесни материали.
Чл. 24. Представените материали се предават на компетентни лица или комисии за оценка.
Чл. 25. Описаните и оценени материали се печатат или от държавата или се отстъпват на частни лица за напечатвание по разрешението на Министерския Съвет.
Чл. 26. Частни лица, които представляват записки из народните песни, поговорки, гатанки, обичаи, разскази, предания, или описания на костюми, на гробница, памятници, статуи, крепости, монети, саркофаги, оръжия, оръдия, олтари, храмове и други подобни, получават парично възнаграждение, ако е добро оценението което е направено за тях и съобразно с важността и обема на записката. 
Чл. 27. Лицата, които са натоварени от Министерството на Просвещението с издирванието и оценението на словесни материали, получават също парично възнаграждение, което се определя от Министерството, съобразно с важността и обема на записките и на оценките.
Забележка. а) Длъжностни лица, които са командировани по издирвание такивато материали, получават само дневни и пътни пари.
Забележка. б) Възнаграждения по-малки от 500 лв. се определят от Министерството на Просвещението, а по-големи от Министерския Съвет.
Чл. 28. Министерството на Просвещението издава периодически събраните словестни материали (или отстъпва това издавание), техните описания и оценки, както и описанията и изображенията на разни старинни предмвти.
Чл. 29. При печатанието на словесните материали обнародват се имената на лицата, които са събирали,  описвали или оценявали материалите.
Чл. 30. Всяко лице може да испраща верно и отчетливо написани необнародвани народни песни, поговорки, обичаи и пр. и без надлежните обяснения, за които, ако се оценнят добре и напечатат, ще получи възнаграждение, сметнато от 20 до 60 лева на печатана кола.
Чл. 31. Лицата, които са натоварени със събирание и описвание на словестни материали или които се завземат доброволно с такава работа, трябва да се съобразят точно с издадените за това упътвания от Министерството на Просвещението.
Чл. 32. Записки и описания, които се окажат неверни, не се печатат и не се връщат на притежателя.

III. ОТДЕЛ.
Книжовни предприятия.

Чл. 33. За насърдчане писателите в книжовната им деятелност, а също и за привдигане Българската книжнина Министерството на Просвещението раздава помощи за издаване разни съчинения, откупува книги и списания от авторите и възнаграждава рецензии по съчиненията.
Чл. 34. Всякой автор, преводач или издател на книжовно произведение може да иска за него от Министерството на Просвещението или парична помощ или одобрение за препоръка.
Забележка. Помощ или одобрение се иска само за произведения написани на български язик; а за произведения на чужди язици може да се иска същото, ако те имат тясна свръзска с историята и културата на страната. 
Чл. 35. Различните просби за книжовни произведения се представят в Министерството, писменно, откак се изложи предметът на просбата, па се приложи и самото произведение.
3абележка. Ако произведението е вече отпечатано, прилагат се от него към просбата поне два цели екземпляра; ако ли е в ръкопис, той трябва да бъде завършен и писан чисто и четливо.
Чл. 36. Представените на Министерството произведения, за които се иска помощ, се предават на избрани компетентни лица за оценка. Според потребата, Министерството не се ограничава за едно произведение с оценката само от едно лице.
Чл. 37. Учебници, представени на Министерството за одобрение, се дават за особни оценки най-малко на две отделни лица и после се внасят на разглеждание в комисия, назначена от Министерството на Просвещението.
Чл. 38. Всяка оценка на едно произведение трябва да бъде готова и препратена в Министерството заедно с произведението в срок най-много от три месеца от деня, когато произведението е било предадено на оценителя (рецензента).
3абележка. В извънредии случаи и за капитални произведения Министерството може и да продължи тоя срок на оценката.
Чл. 39. Ако избраните лица, на които се предава произведението за оценка, не могат да поемат тая работа, по уважителни причини, или да я извършат в определения срок, те са. длъжни веднага да препратят всичко предадено тям назад в Министерството.
Чл. 40. Отговора си по просби за помощи и одобрения Министерството не може да забави по-дълго от 6 месеца слъд получванието на просбите, ако само не е ставало продължение на срока за оценката на представените произведения (чл. 38 Забележка).
Чл. 41. Според оценката, дадена одобрително за едно произведение и съгласно с просбата, при която е било то представено, Министерството или само одобрява произведението, или отпуща за него помощ, или пък дава и одобрение и помощ.
Чл. 42. В различни случаи Министерството расписва конкурси за изработвание необходими учебници или и други съчинения. Конкурсът се обявява в „Държавен Вестник", гдето се обнародват и всичките за това условия.
Чл. 43. Произведенията, представени по обявен от Министерството конкурс, се предават на оценка на съставена нарочно комисия от три лица.
Чл. 44. Помощите за благоприятно оценените произведения биват от тия четири вида:
а) отпуща се в определен размер сума за напечатвание на произведението;
б) откупува се от напечатаното произведение известно количество екземпляри, които се раздават на библиотеките при държавните и общински училища, или на бедни ученици;
в) на периодични списания се определят временни помощи за тяхното поддържание, или се откупува от тях известно количество годишни течения според т. б;
г) на конкурсните съчитения се дава премия определена за възнаграждение на автора, и помощ за напечатвание на съчинението.
Чл. 45. Размерът на споменатите в чл. 44 видове помощи се определя от Министерския Съвет, който при това таксува и продажната цена на ония произведения, които ще приемат помощ по т. а и г от горния член.   
Чл. 46. Ония произведения, на които е отпустната помощ за напечатвание (чл. 44 т. а и г) трябва да бъдат отпечатани в една година от деня, когато им е била определена помощта.
Чл. 47. Премията за едно конкурсно произведение се отпуща веднага на негова автор, а помощта, определена за напечатвание на едно произведение, се отпуща на името на негова собственност бил той сам авторът (преводачат) или издателят.
Чл. 48. Лицата (рецензентите), натоварени с оценката на книжовни произведения, приемат за своя труд определено от Министерството възнаграждение. 
Забележка. Възнаграждават се безраалично рецензенти частни лица или и длъжностни. Само на чиновници от централното управление въ Министерството на Просвещението не се отпущат възнаграждения за рецензии.
Чл. 49. Размерът на възнаграждението за рецензия се определя от Министерството съобразно с обема и достойнството както на оцененото произведение, така и на самата оценка. Тоя размер се движи между 50 и 500 лева най-много.
Забележка. Никой няма право да иска възнаграждение по-голямо от онова, което Министерството е определило за неговата рецензия.
Чл. 50. Рецензиите представени в Министерството по дадени на оценка произведения, остават собственност на самото Министерство, което по свое усмотрение може да ги печата изцяло, или в извлечение, без името на автора им. Ако рецензентът желае да се напечата и неговото име, той е длъжен да забележи това вьрху рецензията, още когато я препраща в Министерството.
Забележка. В случай че Министерството не намери за нуждно да напечата рецензията, рецензорът може да я напечата, на своя сметка, след като извести Министерството.

СОФИЯ, 14 Март 1888 год.
Министър на Народното Просвещение,
Георги Живков.

*/текста е коригиран съобразно старите Ъ и Е/